spotta
vatten
gurgla sig
spotta
skölja
handduk
hår
hårborste bort
smörja in kräm
kolla
kissa
spola
och iväg
släcka
hej alla
det här är min hamster pips
jag har haft honom i 1,5 år
jag har just blandat ut hans mat
med tabletter som mamma
tar mot sin depression
vi ska se vad som händer
jag är så trött på henne
hon bara gråter hela dagarna
ingen orkar med henne
pappa drog för flera år sen
han orkade inte höra hennes gråt mer
nu är det jag som får ta allt
se där
det verkar fungera
hon säger att han stinker
det är inte sant
jag städar hans bur hela tiden
lise kom förbi igår
hon sa att din mamma
pratar ju inte med dig
hon frågar om nåt
och när du svarar
gör hon nåt annat eller drar
hon pratar bara om sig själv
inget annat intresserar henne
hur kan du stå ut med det??
när lise gått
försökte jag prata med henne om det
hon sa jag förstår inte vad du vill
vad lätt det är att tysta någon
nu ska jag ringa efter en ambulans
nu är hon inte den
jävla idioten som vet allt
Helvete!
Vad menar du? Ska jag åka tillbaka?
Jag är ju på väg.
Nej.
Helt otroligt...
Nu vet du i alla fall.
Vilket sjukhus är han på?
Här. Var annars?
Jag har ringt Thomas. Han opereras i Lille.
Ja, och?
Är du där?
- Var? - På sjukhuset!
Ja.
- Och? - Och ingenting alls!
De kan inget säga än.
Men det ser inte bra ut...
Jag ska se vad jag kan göra.
Vilken överraskning! Är du redan här?
Nej, jag är ledsen.
Jag kan inte komma.
Vi har haft en olycka här.
Vad för olycka?
Jag berättar senare, älskling.
Jag är så ledsen.
Kan jag göra något?
Nej, allt är okej. Oroa dig inte.
Så synd att vi inte kan ses.
Tack, Djamila.
Det var allt. Vi dukar av själva. Godnatt.
Godnatt, madame. Mina herrar.
Det vore bra om du lugnade dig lite.
Va?
Snälla mamma.
- Finns det inte grund för det jag säger? - Nej.
Ursäkta?
Nej, det finns inga grunder för det du säger.
Vad är det du vill?
Jag vore tacksam
om ni kunde fortsätta ert käbblande efter middagen.
Är det möjligt?
Ja.
Det är inte käbbel. Jag är orolig.
Jag är ledsen att jag är så känslig.
Förlåt. Du vet varför jag sa det.
Ja, mamma, det vet jag.
I morse,
gick jag in i Pauls sovrum.
Han var redan vaken.
Han såg på mig. Han såg glad ut.
Och så sa han "pappa"!
Är det inte gulligt?
Det är hans andra ord. Thomas kommer att bli så glad.
För länge sen. Vi var i Kenya.
Det är fem eller sex år sedan.
Hur så?
Tog ni medicin mot malaria då?
Jag minns inte. Hur så?
Testerna visar på en överdos av antidepressiva
men även spår av den typen av medicin.
Det är receptbelagd medicin.
Hade hon kvar av den medicinen hemma?
Eve?
Vet du om mamma hade sån medicin hemma?
Jag vet inte.
Jag är redo.
De godkänner inte villkorslöst.
Visst...
Se till att han kommer oskadd ur det.
Tyvärr är det inte första gången.
Ja...
Jag vet inte. Vi talar om det när du kommer.
När?
Står jag ut så länge tror du?
Jag med.
En kommitté är en kommitté.
En kreditkommitté är en kreditkommitté.
Ja.
Om jag bestämde vore det klart imorgon.
Ja.
Jag älskar dig med.
Sov gott. Jag ringer dig.
Håll mig underrättad, okej?
God natt.
... ska arbetarna betala?
Fackföreningarna har tagit ställning i konflikten.
Båda sidor säger sig vara beredda att förhandla
för att hitta en lösning.
Anledningen till att vi vidtar dessa åtgärder
är att vi värnar om varaktiga arbetstillfällen
som det centrala i framtiden.
Det är ingen lätt sak!
Men det vi verkligen vill
är att minska återverkningarna för de anställda
som är en del av processen.
Vi ska fortsätta med det.
Fackföreningen Unite demonstrerar framför Shell idag.
Enligt Shell har produktionen av olja och gas inte påverkats.
Andra aktioner planeras...
Vill du ha mer eller?
Det är bra, tack.
Redo.
Vill du sitta en stund med oss?
Nej, tack.
Kom ska jag visa dig.
Vänta!
God natt, sov gott.
Du ska se att allt ordnar sig.
Oroa dig inte.
God natt.
Stig på.
Ställ din väska där.
Känn dig som hemma.
Det är lite improviserat, men vi klarar det. Visst?
Det är okej, pappa.
Ja, då så...
Jag går tillbaka. Försök att sova.
- Behöver du oss så sitter vi där ute. - Ja.
God natt.
Ska jag släcka?
Var är citronmarmeladen?
Godmorgon, Rachid.
Godmorgon, madam.
Om du inte märkt det så fick vi gäster igår kväll:
Min brors dotter från hans första äktenskap.
Be Djamila hjälpa Anaïs att göra iordning det gula sovrummet.
Det ska jag göra. Så fort jag är tillbaka.
Tack.
Och se till så att hunden får träffa flickan.
Han känner henne inte.
Det ska jag göra.
Tack.
Ledsen, Rachid behövde få information om flickan.
Ingen aning. Det blir en överraskning.
Ja, det är hemskt. Vad annat kan man säga?
Hoppas hon repar sig snabbt.
Men enligt Thomas ser det inte bra ut. Han vet vad hon tog.
Ja, vi pratar om något annat.
Advokat Barin tycker att vi ska försöka.
Kom in!
God morgon, monsieur!
God morgon, Rachid.
Tack.
Allt väl, monsieur?
Det knallar.
Tack.
Har man informerat er, monsieur?
Om vad?
Det här är ett lager, ingen arbetsplats.
- Varför gick de upp då? - För att hämta något.
Hur många var de?
Fyra. Vad jag vet.
- Då är det en arbetsplats. - Det är ett lager!
Folk hämtar saker från ett lager.
Varför står toaletten här?
Tro det eller ej-den lagras här.
Fullt möjligt.
- Sluta, Pierre. - Vadå?
Varför alla frågor?
Även till en stängd lagerlokal kommer det folk ibland.
Därför ska den säkras. Särskilt nära ett hål.
Det var säkrat! Grinden var stängd.
De öppnade bara för att hämta något.
Ingen kunde förutse raset.
Eller att den idioten skulle använda toaletten.
- Visste han att han inte borde gjort det? - Ja! Alla vet att det är ett lager!
Pierre, snälla.
Herr Van Thamen, ursäkta oss.
Min son är starkt påverkad av olyckan.
En serie olyckliga sammanträffanden...
Visst, madam. Visst...
Ett ras inträffar inte för att någon kissar på fel toalett.
Det var ingen jordbävning igår,
så anledningen är en annan.
Det är ju det vi kollar upp nu.
Vi tar bort allt för att kunna kontrollera fästena.
Antyder ni att vi slarvat måste ni bevisa det!
Jag antyder ingenting, jag gör mitt jobb.
Allt ska kollas innan arbetet återupptas.
Det är det vi gör.
Tur att de andra stannade vid lastbilen.
Hur mår killen?
Jag kommer från sjukhuset. Han har just vaknat.
Vi beklagar verkligen.
Vad mer kan jag säga?
Ja. Det är fruktansvärt.
Allt här har gjorts enligt reglerna.
Naturligtvis, madam. Jag antar det.
- Vi väntar på slutrapporten. - Naturligtvis.
Innan vi har den får ingen komma in här.
- Var det nödvändigt? - Vadå?
Ditt beteende.
Eve!
Jag kom just förbi.
Jag tänkte att första dagen i skolan kan jag hämta upp dig.
Jag trodde du var på sjukhuset.
Bara till kl. 4.
- Är det ett problem att jag kom? - Nej.
Hur var det? Lite tufft?
Hur är de andra barnen?
Jag vet inte.
Jag vet inte. Snälla, antar jag.
Förlåt.
Eve?
Älsklingen...
Jag är ledsen.
Det är över nu. Det är okej. Förlåt.
Jag skulle vilja hjälpa dig.
Det är okej.
Är det sant?
Jag är inte van att ha en dotter.
Jag är så klumpig.
Förlåt mig.
Kan vi åka?
Hur gammal är du?
Tretton.
Jag trodde du var yngre.
Eve fyller 13 om två månader. Visst?
Ja.
Varför frågar du det?
Det intresserar mig.
Har du varit här tidigare?
Här i Calais?
Ja.
Vi kom på besök en gång
då jag jobbade i Arles.
Du var liten då, tre år. Minns du det?
Nej.
Underligt.
Vad är underligt?
Att hon är här nu.
Pappa!
Ska du stanna här?
Pappa!
Hennes mamma är på sjukhus, har jag sagt.
Allvarligt förgiftad.
Eve stannar tills hennes mor mår bättre.
Jag är ledsen, jag är lite gaggig.
Så du ska alltså inte stanna här.
Nu har jag förstått.
Hur som helst, välkommen till klubben.
Jag är din porslinsdocka. Krossa mig,
jag vill att du förstör mig, att du tar mig i baken,
och knullar mig
tills hela min kropp
är fullständigt genomvåt av svett,
som när man tror att man ska dö, du vet,
bara det att man inte dör,
din hand i min
och du pissar leende i mitt ansikte
jag älskar ditt leende
eller så är det jag
som gör alla de här sakerna med dig
eller kanske
gör vi dem båda samtidigt
Ta reda på adressen och åk dit!
Annars tror de att vi inte bryr oss.
Det ser inte så bra ut för oss.
Vi har problem på grund av dig. Gör nåt!
Nej! Det kan vi inte vara säkra på, säger advokaten.
Jag har ringt försäkringsbolaget...
Ja!
Vad är det?
Ursäkta, men monsieur Georges är borta.
Vadå "borta"?
Jag tog upp hans frukost men han är inte där.
Han är kanske i trädgården.
Nej, jag har letat överallt.
Jag ringer upp dig igen.
Någonstans är han ju. Har du frågat Thomas?
Monsieur Thomas reste tidigt till Lille.
Madame Anaïs sover fortfarande, och Eve likaså.
Men du har letat hos dem?
Ja, madame.
Vänta lite.
Och hos dig?
Det är Anne Laurent. Jag vill tala med min bror.
När är han färdig?
Be honom ringa mig omedelbart. Ja, tack.
Såg du hans käpp där uppe?
Kolla frisyren. Hemsk!
Och det är bara början.
Från 2011. Fett ful!
Se på detta barn som skådar mot oändligheten.
Och vidare!
Begrundar sin framtid.
Men ser ut som skit!
Nej, vad är det för en tönt?
Kolla in tuppkammen!
Värsta tuppen!
Ett skämt från år 2000...
Kolla in grabbens stil.
Man blir ju mörkrädd. Se upp!
Kolla in den här hip-hop-figuren.
Om man nu kan kalla detta för hip-hop.
Det var den enda figur jag klarade.
Det är fortfarande den enda.
Jag tyckte att jag var så cool...
Förlåt. Jag var på toaletten.
Varför är du fortfarande vaken?
Jag väntar.
Har pappa ringt?
De är redan i Calais. De kommer vilken minut som helst.
Och?
Det är mindre allvarligt än vi trodde.
Vad betyder det?
Jag vet inte. Thomas sa inte mycket.
Det är nog han.
Anaïs?
Hej, älskling.
- Hej. - Hej, pappa.
Nå, hur är det?
Inte livshotande, men kunde varit det.
Jag måste äta nåt. Jag är utsvulten.
Han körde rakt in i ett träd.
Med vilje, enligt polisen.
Inga bromsspår.
Tror du på det?
Jag vet inte.
Anne tror på det.
Men varför?
Minns du hans tur till Schweiz i december?
Vad har han för skador? Kan han prata?
Nej.
Han har ett brutet ben.
Frakturerad tibia och fibula.
Axeln är ur led,
och två brutna revben, vilket gör ont.
Han får smärtstillande.
Jävla historia!
Anne är helt utom sig.
Ska jag gå ner till henne?
Nej, hon skulle ta två sömntabletter.
Jag gör detsamma. Jag måste upp tidigt.
Var är han? Hos dig?
På akuten. Olyckan inträffade i närheten av Lille.
Allt okej, gumman? Det är lite snurrigt här.
Nej, det går bra.
Jag är ledsen.
Oroa dig inte.
Det är tufft. Först din mamma och så detta.
Vi går till sängs. Du ska upp tidigt.
Gå ni. Jag kommer.
- God natt. - God natt, pappa.
vad som än händer
även om du glömmer mig en dag
så är jag DIN för alltid
allt är suddigt
allt är fullt av tårar, min älskling
jag känner törst efter dina tårar
men jag vill inte att du ska gråta
jag vill se dig pissa av smärta
så att jag kan trösta dig
jag vill göra dig illa
eftersom jag inte kan vara i dig
fullständigt i dig
göm inte undan från mig
dina mörkaste sexuella önskningar
använd mig
en gåva
den måste användas fullständigt
jag lovar att använda den
jag lovar!!
bra, min älskling
det är bra
THOMAS!!!
i dina armar tillbringade jag
de tre vackraste dagarna
i hela mitt liv
jag lovar
i dina händer
i din doft
i denna oresonliga lust
tvättas jag ren från min ångest
och jag är, till slut,
inget mer
än skinn, kött, blod och ben
lycklig som älskar dig
lycklig att kunna ge dig
mitt hjärta, min fitta, min själ
lycklig att leva
igår kväll...
Är det okej? Kan jag göra nåt?
Jag mår bra.
- Är det säkert? - Ja. Tack så mycket.
jag var 5 när min bror dog
lunginflammation
han var 2 år äldre än jag
det var fruktansvärt
jag älskade honom så
jag saknade honom så
det här kan ersätta honom
en annan bror
den här gången är jag äldst
så himla coolt
Han tog hennes jacka och stack.
Försvarade hon sig inte?
Hon sa till rektorn som ringde föräldrarna.
Jaså?
Och?
De var typ jättegenerade.
Hon fick tillbaka jackan men det är ändå helt galet.
Tuff skola du är på.
Ja.
Vad vill du ha?
Vet inte.
En glass.
Vänta lite.
Sjukhuset. De är helt hjälplösa utan mig.
Ta vad du vill ha och...
en citronglass till Anaïs,
och en flaska Evian.
Fyra euro, tack.
Och en blir fem. Ha en bra dag!
Hejsan.
Hej. En citronglass,
och en apelsin-isglass.
Och en flaska Evian.
Evian är slut. Badoit?
Här är den.
3,70, tack.
Tack.
Det blir fyra...
och fem. Tack, min unga dam.
Vi tar en Magnum och...
- En Cornetto, va? - Ja.
En Cornetto och en Magnum?
Hej då.
Var så god. 5 euro, tack.
Älskling!
Förlåt.
Fick du allt?
Han hade ingen Evian, så jag tog Badoit.
Perfekt.
Pappa?
Älskar du Anaïs?
Klart jag älskar Anaïs.
Hon är min hustru.
Mamma var också din hustru.
Det är sant.
Du är inte född igår.
Varför frågar du? Klart jag älskar Anaïs.
Jag bara undrade.
Men varför?
Bara för att.
Vet du hur jag träffade Anaïs?
Ja?
Nej.
Åh, herregud...
Sluta.
Helt otroligt.
Jag är mållös.
Så säg inget då.
Du kan inte försvinna så här.
Inte?
Får jag se på dig.
Det händer bara dig.
Tack, du är alltför vänlig.
Det var bra att du åkte dit. Vem kunde ana att den galningen var där?
Snälla mamma.
Varför försvinna så här?
Istället för att gå till polisen.
En polisanmälan hade varit bra för oss.
Varför försvann du från bygget?
Skäms du för att du har en blåtira?
Du kan inte bara försvinna.
Jo, tydligen kan jag det.
Och vad händer nu, om jag får fråga?
Du har många fördelar, Pierrot.
Du är min son, och firmans framtida chef.
Men inget är skrivet i sten,
så om du kunde anstränga dig lite.
Dina utsvävningar och sen olyckan
hjälper mig inte att rädda företaget.
Förstår du vad jag säger?
Kan du inte bara sluta mamma? Snälla.
Vad är det som händer?
När började du dricka? Jag märkte inte det.
Jag dricker inte.
Vad kan jag göra? Kan jag hjälpa dig?
Är du utarbetad? Har du ångest? Behöver du vård?
Vad vet jag? Jag vet inte vad du håller på med.
Har du en flickvän? Kärlekssorg?
Tala med mig!
Vad gör du om kvällarna, efter jobbet?
Du talar inte längre med mig?
Jag går och lägger mig.
Du går och lägger dig?
Vad kan jag annat göra?
Vad gör du?
Jag arbetar.
Pierrot!
Låt mig hjälpa dig, min älskling.
Min älskling!
Mamma!
Jag är värdelös.
Va?
Jag är värdelös.
Vad är det för dumheter?
Det tycker du också.
Sluta spela teater. Jag kommer aldrig att ta över firman.
Och vad ska du göra då?
Inget. Varför skulle jag göra något?
Sluta tycka synd om dig själv.
Du gråter som en skolpojke som fått en smocka!
Där har vi min lilla älskade mamma.
Varför åker du inte hem och börjar jobba igen?
Du är helt hopplös.
Du sa det själv, mamma.
Hej. Thomas Laurent. Min f. d. hustru togs in här idag.
Det här är hennes dotter.
Det är inte besökstid.
Ni skulle göra ett undantag. Jag är överläkare i Lille.
- De har inte setts på flera veckor. - Vem talade du med?
En läkare...
Jag minns inte namnet.
Kan du fråga...?
Florence, i receptionen här. En herre...
Dr Laurent.
Han vill träffa patienten vi just tog in.
Han har fått tillstånd av någon, men minns inte vem.
Vi går, pappa.
Med patientens dotter.
Ja.
Ok. Hej då.
- Ni kan gå upp. - Tack.
- Rum 223, andra våningen. - Tack.
Kom nu.
Ursäkta, vi letar efter rum 223.
- Längst ner i korridoren, till höger. - Tack.
Badrum till vänster.
Ett gästrum här.
- Söderläge, va? - Ja.
Jag går före.
Kan du vänta lite, älskling?
Min dotter Eves rum.
Hej, Eve.
Hej.
- Du har ett fint rum. - Ja.
Ljust och fint.
- Har du trivts här? - Ja.
- Är du ledsen att du måste åka? - Ja.
- Hur gammal är du? - 13.
Då börjar du 7:an nästa år?
Sedan hennes mor dog bor hon i Calais, och går i skolan där.
Ska vi fortsätta?
Ja.
Hej då, Eve. Det var trevligt att träffas.
Hej då.
Jag går före igen.
Föräldrarnas sovrum.
En toalett.
Och här hade jag mitt kontor.
Vi kan ta den här trappan ner.
Det var två hus från början.
Därav de två trapporna.
Finns det en ritning?
Köpare vill alltid se ritningar. Och foton.
Det var länge sen jag bodde här men jag ska kolla.
- Hur många kvadratmeter är det? - Cirka 200.
Du kan gå, Rachid.
Det var allt.
Som ni vill.
- Om ni behöver mig, var snäll och ring. - Javisst.
Nu är han sur.
Han rakar mig varje dag och gillar inte att nån annan rör mig.
Jag nuddar er knappt.
Hur mår du?
Jag utför mitt yrke.
Ditt yrke?
Och vad är det, ditt yrke?
Det vet ni mycket väl. Jag klipper hår.
Olika människors hår.
Jag klipper monsieur Delamare.
Och monsieur Franck.
Du tråkar ut mig, Marcel.
Ja, monsieur.
Ursäkta.
Vad tjänar du i månaden?
Den frågan brukar man inte ställa.
Behöver du inte pengar?
- Det gör alla. - Just det.
Nå?
Jag förstår inte, monsieur.
Hur länge har du kommit och klippt mig?
Mer än tio år.
Närmare tjugo!
Du borde lära dig räkna. Jag är gaggig men räkna kan jag.
Jag är ingen gammal mö.
Kan du göra mig en tjänst?
Ja?
Jag betalar bra.
Ja?
Sluta med det där!
Förlåt.
Jag är fast här.
Jag körde in i ett träd.
Men jag klarade inte att göra det bra.
Men jag hörde att det var en olycka.
Sanningen skulle se illa ut.
Min son är en idiot.
Det är hur enkelt som helst för en läkare.
Men han vägrar.
Jag åkte till Zürich i fjol.
De vägrade.
Jag är i för bra form, säger de.
Nu är jag fånge i den här stolen.
Förstår du?
Jag kan inte fly.
Om du kan skaffa mig en pistol
och ammunition,
så kommer du inte att ångra det.
Men monsieur...
Ett gevär eller stora mängder medicin går också bra.
Jag har pengar här.
Jag kan göra dig rik.
Åtminstone tillräckligt för att slippa klippa gamla idioters hår.
Nå?
Monsieur...
Jag vet inte vad jag ska säga.
Var ska jag hitta det? Jag känner ingen.
- Jag skulle bli misstänkt. - Herregud!
Varför vill ni göra det?
Jag blir ju helt överrumplad.
Vad skulle du göra i mitt ställe?
Jag vet inte, men ni har ju hälsan.
Är du verkligen så naiv eller är du bara rädd?
Naturligtvis är jag rädd.
Hur skulle jag kunna göra det ni ber om?
Nej, det kan jag inte.
Nej. Verkligen inte.
Gör inte i byxorna.
Marcelino.
Glöm det jag sa.
Det var dumt av mig att föreslå er det.
Jag kan inte.
Fortsätt då.
Kära vänner,
jag vill tacka er å familjens vägnar
för att så många av er, med så kort varsel,
accepterat inbjudan att tillsammans med oss fira pappas 85-årsdag.
De senaste veckorna har, som ni vet,
varit ganska dramatiska,
men vi är alla glada att vårt födelsedagsbarn
redan mår så mycket bättre,
och vi hoppas att han snart är fullt frisk.
Som du själv ofta säger:
ogräs kommer alltid igen.
Men vi har även andra anledningar att fira.
De flesta av er vet det inte
men efter att lille Paul föddes i fjol,
så har vår familj åter fått tillskott,
och denna gång på det mest oväntade sätt.
Eve, Thomas dotter från hans första äktenskap,
kommer hädanefter att bo här och dela vårt liv.
Eve, vi är så glada att ha dig här.
Jag ska inte uppehålla er längre nu.
Ett stort tack för den vackra musiken,
som jag vet att pappa uppskattade.
Efter denna andliga spis
ska vi nu få mer världslig förtäring.
Vädergudarna är med oss.
Luften i trädgården är ljum och skön,
precis som vi beställt.
Champagnen och buffén väntar.
Jag önskar er en trevlig afton!
Jag är så glad att du är här.
Så snart pappa befriat sig från sina unga beundrare
tar jag med dig till honom.
Han tycker om deras sällskap, trots att han knappt hör vad de säger längre.
Han har alltid beundrat det svagare könet.
Han ser ut att må bra.
Imponerande!
Olyckan var ju helt nyligen.
Ja, han är otrolig!
Han blir glad att återse dig.
Men säg inget om oss.
... en teolog är någon som famlar i ett mörkt rum...
... schysst, bara för en natt...
... den svarta kattens existens...
... jag är här över helgen...
Han är ledig i veckorna.
När träffades ni?
Lördag för tre veckor sedan. Så fånigt.
- Hur så? - Du kanske tycker det är dumt.
Nej, inte alls.
Så du kan fixa det?
- Jag kan försöka. - Jag är så tacksam.
... Thomas går upp tidigt...
Hej kusin, ska vi attackera buffén?
Som du vill.
Är du inte hungrig?
- Gnid in det. - Jag har försökt...
Kom nu.
... med sjöutsikt blir det 8 eller 9...
Ja, i lyxkategorin.
Priserna faller tack vare britterna...
... det är för varmt...
Man ligger och svettas, kan inte ens tänka.
Du vet vem Valerie är...
... jag borde ta en av de större...
... sälja och ge barnen pengarna.
Reumatismen gör att hon inte kan bada...
Vad gillar du?
... hennes son tog konkursen hårt...
Jag hittar nåt.
... som hans underleverantör...
Hur gammal är du?
Tretton.
Just det.
Ursäkta mig.
Se om du hittar nåt. Jag hämtar en drink.
... det är ännu mer diskriminerande.
Vem vill ha ett jobb tack vare en kvot?
Jag menar, du har jobbet för att du är kompetent, inte för att du är kvinna.
Är du så naiv, eller...
Se vem som är här!
Vilken överraskning!
Djamila med sin ris-tajine!
Ni måste smaka på den. Den är utsökt!
Djamila är vår marockanska slav. En pärla.
Hon är gudasänd.
Hon lagar mat som Alain Ducasse.
Vi är så glada att hon arbetar för oss.
Bravo, Djamila!
Kommer du, älskling?
Jag vill att du och gratulerar farfar. Kom.
Vad var det där? Känner du honom?
... presenning vid Verbecqs hus...
... öppnar våren 2018, men jag vet inte när.
Jag läste det i tidningen...
Pappa. Ursäkta att jag avbryter.
Eve har något att säga.
Ja?
Grattis på födelsedagen.
Tack.
Får jag ingen födelsedagspuss?
Vem är du, min lilla flicka?
God morgon, mina damer och herrar.
Tack för att ni är här allihop.
Tillåt mig först att uttrycka mina klienters förståelse
för ert lidande efter den uppkomna olyckan.
Som ni vet har den utredning som tillsattes omedelbart efter olyckan
inte kunnat peka på
brister i arbetsskydd eller andra fel begångna av firman Laurent.
Vi kan därför anta att allmänna åklagaren
kommer att överge det åtal som automatiskt väcktes efter olyckan.
Dessutom, som jag ser det,
kan mina klienter inte hållas för skadeståndsskyldiga.
Herr och fru Laurent är dock medvetna om
att förutom övriga tragiska aspekter av olyckan
så får den även ekonomiska följder för er familj,
framför allt med hänseende på era omyndiga barn
som ni kommer att behöva sörja för länge än.
Teoretiskt sätt har ni rätt att vända er till en domstol för en prövning
av er rätt till en kompensation
i form av ett skadestånd.
Men, som jag redan framhållit,
jag ser inga lagliga grunder
för ett dylikt krav.
Mina klienter är icke desto mindre redo
att erbjuda sin hjälp i denna svåra situation,
i form av utbetalning av en summa på 35 000 euro,
för att underlätta er ekonomiska situation.
Ni behöver inte acceptera.
Ni behöver inte bestämma nu om ni accepterar erbjudandet
och därmed undviker en process inför domstol.
Diskutera saken med en advokat
och låt mig sedan få veta ert beslut.
Gällande incidenten framför ert hus,
till vilken vi hittat ett vittne, en madame Delorme,
en kvinna som bor i samma hyreshus,
så är åklagaren ännu inte informerad.
Bara ni kan förhindra att han blir informerad
och att krav på skadestånd reses.
Är ni med mig?
Jag vet inte.
Varför sa du inget?
Vadå?
"Vadå"?
Att du är olycklig.
Att du saknar din mor, känner dig ensam, vad vet jag?
Vi är inte i ditt huvud.
Och?
Och vadå?
Du är så långt borta.
Jag älskar dig så mycket.
Du måste tro mig.
Jag är klumpig men jag älskar dig.
Tar du med mig om du lämnar Anaïs?
Va?
Tar du med mig?
Vad är det du säger? Varför skulle jag lämna Anaïs?
Det är fyra år tills jag är myndig.
Jag vill inte bo på nåt hem.
Varför skulle du bo på ett hem?
Vadå, "okej"?
Är du galen?
Jag älskar dig. Du ska inte bo på ett hem.
Var får du allt ifrån?
Tar du med mig om du lämnar Anaïs?
Jag tar inte med dig nånstans för jag ska inte lämna Anaïs. Okej?
Kan vi prata normalt nu?
Jag hörde när du pratade i telefon på stranden.
Och jag har läst allt.
Va?
Jag har läst dina meddelanden.
Vilka meddelanden?
Pappa. Snälla.
Sluta spela teater.
Jag vet att du inte älskar någon.
Du älskade inte mamma.
Du älskar inte Anaïs.
Du älskar inte den där Claire. Du älskar inte mig.
Det är inte så farligt.
Men jag vill inte hamna på ett hem.
Varför tog du mammas medicin?
Det fanns tillräckligt många kvar.
- Så du sparade resten, i fall att? - Ja.
Lånet beviljas med följande villkor:
3.1
Madame Anne Laurent lämnar alla sina andelar
i Laurent Entreprise de Travaux Publics
som säkerhet för lånet
tills detta är helt återbetalt.
3.2
Monsieur Pierre Laurent är inte längre
verkställande direktör för bolaget.
En ny verkställande direktör ska utses
av den långivande banken Wilberg och Hopkins International Banking
i samarbete med Madame Anne Laurent.
Avtalet har tagits fram i samarbete med er advokat.
Är ni fortfarande överens?
Då får jag be er skriva på en gång i företagets namn...
Och eftersom ni också är aktieägare,
får jag be er att skriva på i den egenskapen också.
Vår juridiska enhet kommer att förbereda
alla dokument som behövs för att implementera beslutet.
Är vi färdiga?
Ja.
Glad att vi kunnat stå till tjänst.
Hälsa er far. Affärer med honom var alltid ett nöje.
Det ska jag.
Adjö.
Jag följer Madame Laurent ut.
Älskling,
något fruktansvärt har hänt.
Min dotter har
tagit sig in i min dator
och hittat våra meddelanden.
Hon har försökt begå självmord.
Tack och lov misslyckades hon.
Jag var tvungen att ta bort
alla våra meddelanden
och från och med nu
kan jag inte spara något.
Jag har ingen aning om
vad hon kan hitta på härnäst.
Vi måste komma överens om tider...
Pappa sa att du ville prata med mig.
Nej.
Nej, förresten.
Vill du ha ost?
Nej, tack.
Den är ganska god.
Jag tycker inte om ost.
Då så...
Bestäm dig. Kom in eller gå din väg.
Ska du bara stå där?
Stäng dörren, min prinsessa.
Kom och sätt dig.
Är du rädd?
Nej.
Kom hit då.
Seså. Kom.
Okej.
Din pappa far med osanning.
Jag ville inte alls prata med dig.
Det var han som bad mig träffa dig.
Han säger att du inte litar på honom. Han är orolig.
Varför ville du ta livet av dig?
Jag ska berätta en sak för dig.
Stå kvar där eller sätt dig. Som du vill.
Du träffade aldrig din farmor.
Du var för liten när du hälsade på här. Du kan inte minnas henne.
Eller hur?
Vänta.
Kom här.
Kom.
Titta.
En vacker kvinna.
Eller hur?
När du hälsade på var hon redan sjuk.
Du träffade henne aldrig.
Hon vara förlamad, sängliggandes.
Hon kunde inte prata.
Jag tog hand om henne.
Jag överlät firman på din faster för att ha tid med det.
Slutligen, efter tre år av lidande...
avskyvärt...
och absurt lidande...
så kvävde jag henne.
Det var rätt beslut.
Jag ångrar det inte en sekund.
Det var den historien jag ville berätta för dig.
Vill du berätta din historia?
Vilken historia?
Varför tog du de där pillren?
Tror du att jag är för dum för att förstå?
Sätt dig ner då.
En gång försökte jag förgifta en klasskompis.
Och?
Jag menar...
Jag förgiftade inte riktigt.
Mamma skickade mig på ett sommarläger,
när pappa försvann.
De gav mig ångestdämpande medicin.
Jag skulle ta en halv tablett om dagen.
Jag ville inte.
Där fanns en flicka som jag inte gillade.
Varje dag la jag tabletterna i hennes mat.
Det var kul att se hur hon blev lugnare och lugnare.
En dag föll hon bara ihop.
De tog prover och förstod allt.
Och sen?
Vad hände sen?
Inget.
Jag fick lämna lägret.
Och återvända hem?
Ja.
Och?
Ångrade du det?
Inte så mycket.
Jo.
Jo, jag ångrade det.
Senare.
Jag gillade inte flickan men det var inte hennes fel.
Härom dagen,
tittade jag ut i trädgården och råkade få se
en slags rovfågel
som slet sönder en liten fågel.
Den fångade den medan den flög
och skakade den åt alla håll...
Sen slet rovfågeln itu den lilla fågeln med näbben på marken.
Den slet den i småbitar.
Fjärdarna flög omkring.
Det såg ut som om det snöade.
Så kom en bil förbi
och rovfågeln flög iväg.
Förutom fjädrarna fanns nästan inget kvar av offret.
Inte vad jag kunde se i alla fall.
Det är underligt. När man ser sånt här på tv så verkar det... normalt.
Naturen bara är sådan.
Men när man ser det i verkligheten,
då skakar ens händer.
Varför gjorde du det?
Vad?
Pillren.
Jag vet inte.
Och här? Gör det ont här?
Han nafsade bara.
Hur kan du säga så?
Han bet henne!
Hon sprang iväg och grät.
De lekte och jagade varandra, han nafsade efter henne.
Det är ingen fara.
Du skulle ha varit försiktigare.
Är det allvarligt?
Nej, det är ingen fara.
Du är en duktig flicka.
Oroa dig inte.
Jag ska ge en kräm till din mamma.
Hon smörjer in den och imorgon känner du inget alls.
Det är inte allvarligt, men...
Se upp med byrackan.
Hans jobb är inte att bita oss!
Har du ett papper?
Jag skriver ett recept.
Hur är det med henne?
Det är mest chocken.
Här får du.
Tack.
Får jag se.
Det ser inte så farligt ut. Eller hur?
Titta här...
När det gör ont tar du en bit choklad.
Snart har du inte ont alls.
Okej?
Sov lite nu.
Det är sent.
Imorgon ska det bli det en fin dag.
Tack.
Tur att det inte var värre. Jag fick panik när Anaïs ringde.
Ja, det var hemskt.
Hon grät så mycket.
Rachid, hunden måste dresseras, annars...
Jag har sagt det.
Här är namnet på krämen.
Smörj med den så det inte blir infekterat.
Jag kommer.
Men om hon får blodförgiftning?
Ingen risk, oroa dig inte för det.
Mina lyckönskningar, om ni tillåter.
För vadå?
Madame Anaïs berättade.
Vad berättade hon?
Jaså, förlovningen?
Det var snällt.
Eller hur, Selin?
Är du färdig?
Ja.
Två gånger om dagen, morgon och kväll.
Jag tittar in imorgon. Vi ses då.
God afton.
Tänker ni flytta härifrån?
Vad får er att tro det?
Där är du.
Jag måste åka och handla.
Jag undrar om du kan passa Paul.
Vad gör du inne på Thomas kontor?
Inget, bara... Min dator verkar ha hängt sig.
Jag ville hitta information på pappas dator.
Det fungerar inte.
Han har bytt lösenord.
Va?
Inget, det är komplicerat.
Fråga honom när han kommer hem igen.
Stannar du här?
Det går fort och han sover just nu.
Jag sätter mig i hans rum.
Tack.
Vill du ha något? Från stormarknaden kanske?
Nej, tack, jag behöver inget.
Ursäkta, vill ni att vi serverar huvudrätten nu,
eller föredrar ni en paus?
Bra fråga.
Vad säger du, älskling?
Ska vi ta huvudrätten på en gång, eller vänta lite?
Som du vill.
Servera den. Det är varmt, folk vill snart gå ut.
Som ni vill.
Allt väl, pappa?
Mår du bra?
Jag mår bara bra.
Riktigt bra.
Ursäkta att jag stör...
Vi åker direkt efter lunchen, och jag ville fråga...
- Vadå? - Kan jag låna din barnvakt imorgon?
Min har åkt till sin familj i 2 veckor,
och ersättaren är sjuk.
Du vet hur det är.
Det borde inte vara några problem. Imorgon...
Vänta...
Det går bra. Men bara imorgon för sen...
Ursäkta, mamma.
Jag är ledsen att jag är sen.
Men jag var tvungen att klä om mig innan festen.
Jag hoppas att du finner mig presentabel.
Era tal har antagligen varit imponerande.
Jag beklagar att jag missat dem.
Pierre!
För att gottgöra för detta uppenbara felsteg
och speciellt för dig, mamma...
så tog jag med några extra gäster som gärna vill delta
i din förlovningsfest.
Snälla, lugna dig.
Sluta upp med det här.
Det finns inget att sluta upp med.
Och du är den siste att tala om vad jag ska göra.
Allt vi vill är att...
Ursäkta, mina damer och herrar...
Det är okej, Thomas, du kan sätta dig.
Får jag be om er uppmärksamhet?
Jag är klar innan huvudrätten är serverad.
Det går fort.
Jag vill bara presentera mina vänner.
- Vad gör du? - Lägg dig inte i!
Det här är Mohammed, han är från Nigeria.
Hans fru och två barn...
Kan du ta med mig ut?
... brändes levande av Boko Haram.
Älskling?
Det tog honom ett år att komma hit.
Han lämnar varje dag "Djungeln", går mot tunneln
och hoppas kunna ta sig över.
Än har han inte lyckats,
men finns det liv så finns det hopp.
Det här är Youssouf.
Om jag förstått rätt så...
Hej, mamma.
Ledsen, men du gav mig inget val.
Mina damer och herrar...
Beklagar att ni tvingades...
Att ni tvingades bevittna denna besvärande scen.
Min son har problem,
han står under läkarvård.
Håll det inte mot honom.
Min son är en bra människa.
Jag vill verkligen...
djupt beklaga detta.
Varsågoda och sitt.
Jag ber er i vår vänskaps namn att sätta er.
Dit bort.
Vi ber om ursäkt för den uppkomna situationen.
Snälla ni, gör oss den äran att vara våra gäster.
Min son menade bara väl.
Snälla ni...
Längre ut.
Du kan gå nu.
Översättning: Maria Sjöberg
Ansvarig utgivare: Marie Strauss, Folkets Bio